Aki szeret alkotni, annak nagy szüksége van erre: MERENGÉS!
De miért? Mi történik a fejünkben, a lelkünkben, amikor csak úgy merengünk? Miért jó, ha néha szabad teret adsz a gondolataidnak? Vajon észreveszed-e egyáltalán, ha sokáig nem adsz magadnak erre időt? Erről a témáról szeretnék ma veled megosztani pár merengő gondolatot, egy személyes kis történettel kezdve…
A hétvégén Nagymaroson kirándultam a két kislányommal…
Csodás sárga-rozsdabarna-pirosló, tarkabarka volt az erdő, és sejtelmes fények világították meg a Duna vizét, csak ámultunk-bámultunk. Aki ott lakik, annak lehet, hogy már fel sem tűnik, milyen különleges látvány… Nekem igazi feltöltődés és inspiráció-bomba volt ez a program!
A vidám feltöltődéssel együtt pedig egy kicsit melankolikus, gondolkodós, visszaemlékezős is volt ez a nap: gyerekkoromban minden nyarat itt töltöttem a nagymamámmal, aki ma már nem él. Rá is emlékeztem, sok kedves, régi történet jutott eszembe.
A gyerekek önfeledten játszottak az őszi levélkupacban, aztán séta közben érdeklődve hallgatták, milyenek voltak a régi nyarak a Mamával.
Jó volt őket nézni, amilyen vidáman játszottak, és jól esett az is, amikor csak úgy, a távoli hegyeket nézve jöttek-mentek a gondolatok, emlékek a fejemben.
![](https://zsofiasarhidai.com/wp-content/uploads/2020/11/oszi-taj.jpg)
Milyen érdekes ez a kettősség ősszel, ugye?
Ilyenkor a legtarkább a természet, pompás meleg színekbe öltözik. De már talán ezzel is előre jelzi, hogy hamarosan nagy változáson megy keresztül, és felkészül a zord időre. Olyan, mintha ilyenkor az erdő búcsúzásképpen még felveszenné a legszebb ruháját, és járna egy táncot az őszi napsütésben, mielőtt aludni megy…
Ez a nap számomra tehát egy vidám kiruccanás és egy nosztalgikus merengés is volt egyben.
Ez a merengő állapot nagyon fontos annak, aki szeret alkotni. Ilyenkor jönnek meglepetésszerű, kreatív ötletek, és ilyenkor fogalmazódnak meg elhatározások, későbbi megvalósításra váró nagyszerű tervek is.
Kell idő a merengésre! Ha úgy érzed, a napi teendők mellett nem jut időd arra, hogy csak úgy szabadon merengj néha, és átadd magad a gondolataid játékának, akkor ezentúl tervezd meg tudatosan: kell néha (ha ritkán is, de rendszeresen) olyan idő, amikor csak úgy, kiszabadulhatsz a természetbe, és kedvedre merenghetsz… Vagy egy bögre kávéval begubózol a fotelba, és élvezed ezt a nyugodt, melankolikus belső állapotot. :)
Amikor szabadon merenghetsz:
- az nem egyenlő a bambulással, semmittevéssel, időpazarlással!
- akkor időt adsz saját magadnak, és hallgatsz a belső hangodra – törődsz magaddal, a lelkeddel!
- akkor foglalkozol azokkal a gondolatokkal, amik máskor csak csendesen lapulnak benned!
- akkor kapsz ihletet egy új alkotáshoz!
- akkor adsz szabad teret az emlékeknek, aggodalmaknak, szomorú gondolatoknak is, amiknek ugyanúgy helyük van benned!
- akkor egy elképesztően hasznos időt adsz magadnak a nyomasztó dolgok feldolgozásához!
- akkor jönnek szuper ötletek, tervek, egy lendület a megvalósításukhoz…
Hazaérve a kirándulásról már prés alatt vannak a lányok által gyűjtött csodaszép, színes falevelek, további “feldolgozásra”, alkotásra várva… :)
Én pedig megújult erővel vetem bele magam a munkába, feltöltődve, megihletve, tele új ötlettel…
Szánj időt Te is bátran a merengésre! Akár pár perc is feltölthet, és a hasznodra válhat! ;)
Te szoktál csak úgy merengeni?
Van kedvenc helyed, kedvenc napszakod/évszakod a merengésre?
Írj bátran egy hozzászólásban, akár csak egy-két gondolatot!
Szia Zsófi! Én minden évszakot szeretek, mindnek megvan a szépsége. Én is szoktam merengeni, és valóban, akkor jó ötleteim támadnak. Tervezek egy mesekönyvet írni, tegnap pl. reggeli közben jött egy jó ötlet. Azonnal gépre is mondtam az alap gondolatot, nehogy elfelejtsem. Az ősz színei engem is elvarázsolnak. Köszönöm, hogy ezt a gondolatot megosztottad velünk. Szép napot kívánok!
Kedves!! Fiatal anyukakęnt én is szămtalanszor voltam ìgy. Feltöltődés kell,reggeli kávé az āgyban,este séta az udvarban.További szép munkāt!!
A Dunakanyar nekem is a kedvenc helyem Zsófia :) Imádom az ősz szineit, rugdosni a faleveleket, beszippantani az erdő illatát :) Jó volt olvasni a történetedet. Köszönöm, hogy megosztottad velem :)
Kedves Zsófia!
Igazán örülök , hogy megosztottad velünk élményeidet. Én 2010-ben költöztem Nagymarosra, és bizony azóta is van mit látni. Évente többször végig járom a Duna partot. Vannak kedvenc fáim, akiket egy évben legalább kétszer lefotózok, géppel és szemmel is. Sajnos már többet kivágtak azóta, de szívesen nézegetem a régi fotókat. Nagymaroson a kedvenc helyem a Sólyomsziget. Az ott levő erdő részlet, számomra egy mesebeli táj. Gyönyörűek a fák, pedig elég sokszor elég fent a víz. Számomra egy ilyen kiruccanás, igazi kikapcsolódás.
Szia Zsófia!
Már nagyon hiányzott ebben a furcsa ,felborult világban amikor nem látszik mikor lesz élhető végre az életünk, hogy a természetbe kimenjek. Tegnap a Normafához kirándultam. Percről percre jobban éreztem magam átjárt a nyugalom. A színek , a nyugalom, a hegyről a látkép a városra. Olyan illatok amiket soha nem éreztem. A többi kiránduló család is láthatóan jól érezte magát. Néhányan rám köszöntek ismeretlenek ami bizony nem jellemző már.
Szoktam egyébként is merengeni akkor jönnek a legjobb ötletek, gondolatok…
Hazaérve befejeztem egy mandalát, amit tovább küldtem hogy másokat is inspiráljak.
Kedves Zsófi!
Boldogsággal tölt el igy a reggeli órákban, hogy meg osztottad velünk a tegnapi élményedet ezzel a csodálatos évszakkal kapcsolatos feltöltődésed. Nekem ez az évszak a kedvencem imádom ezt a sok szinű leveleket igazi feltöltődés számomra.
Jó egészséget & Szép Napot kivánok!
Köszönöm!😍
Kedves Zsófi!
Nagymarosról csak annyit,hogy a lányomék kb egy éve vásároltak itt egy kis nyaralót,amit zömében maguk -3 fiúval -felújítottak és azóta nem tudnak szabadulni a látványtól,a környezettől, a színektől egész évben.Minden napszakban gyönyörű a Dunakanyar és kicsit el is vesztettem őket.Gyözötta természet.
Nagyon inspiráló az ősz is a színeivel.
Milyen tanfolyamot itudnál ajánlani egy kezdő 77 ! éves nyagyinak Budapesten a rajzoláshoz
Kedves Zsófia. Én is imádom a természetet. Sokat túrázok, és rácsodálkozom a természet szépségért. Igazán most azon merengek, hogy a tavasszal a kerti munkák miatt abbahagyott festést most miért nem merem újra kezdeni. Két éve semmi festészeti tudás nélkül valami súgta, hogy fess. Most is gondolok a festésre, de nincs ami elindítson. Arra gondolok, hogy most nem megy. Üdv Ponty Edit
Kedves Zsófi!
Leveled megható és örömteli.Köszönöm, hogy megosztottad. Nekem a nyár,
augusztus a kedvencem. Vízparton a napsütést, enyhe szellőt ami átjárja egész
testem, lényemet, élvezem a csöndet. Ilyenkor ősszel és télen zuhanyozáskor „merengek.
Nekem a költő verse jut eszembe a kommentjéről:
„Most harminckét éves vagyok.|Nyár van.|Lehet, hogy tán ez, amire|vártam.
Egészséges bronzarcomat|aranyfénnyel veri a nap|és lassan|megyek fehér ruhában a
lugasban.|Pipámba sárgálló dohány,|a füstje kékes, halovány. ”
M.
Igen, évszaktól, napszaktól függetlenül az eddigi életemen, a régi szép emlékeimen, arról, hogy mi vár még rám, mikor ér véget a vírus, mikor láthatom, ölelhetem megint a 7 éves kislány unokámat, akit februárban láttam utoljára.
Kedves Zsófia!
Nagyon jó volt olvasni a soraidat.Az ősz és tél a kedvenc évszakaim. Számomra az „én „-időm gyakran megadatik. A férjem nagy horgász, a kedvenc vize a Lázbérci-tó.
Nem messze van tőlünk, így gyakran elkísérem. Az ősz Lázbércen maga csoda. A színek, az állatók( a rókák jönnek kaját lopni, a vadkacsák imádják horgász csalit,nem félnek, és egész a lábadhoz jönnek)a nyugalom, a víz csobogása,olyan idilli,hogy azt szavakba nem tudom önteni, ezt látni, és érezni kell. Ilyenkor szoktam töltődni, és festegetni.
Szép napot! Jó munkát!
Kedves Zsófi!
Nagyon köszönöm leveledet.
Egy e mailt küldtem amihez képeket is csatoltam a merengeseimről.
Csodás helyen jártam ahol gyerekkoromban is sok időt tölthettem el.
Gerecse volgyeben van Tardoson a Malomvölgyben.
Kedves Zsófi! Köszönöm, hogy megosztottad a gyönyörű „merengésed”, csodálatos lehetett. Szoktam én is merengeni, a kertben, magam által épített: cement-elem, fa kombinációjú padon a külső teraszon. Nyáron, és napsütéses őszi napon, a kerti munka közepette egy csésze kávéval sütivel. Mikor egyedül, vagy a kis unokáimmal körülvéve, akik csendben figyelik a virágos kertet, és a madarak énekét. Nagyon jól feltöltődöm, mintha újjá születtem volna. További gyönyörű alkotást kívánok neked! Sok szeretettel Ida
Igen , Zsófika , szoktam ! E hónap 16 -án lesz 11 éves a vállalkozásom . Az első 9 évben csak önkéntes munkát végeztem , majd elvégeztem a gyógyped szakot , tavalytól pénzt is keresünk – nem tagadjuk jól esik a pénz magocska is végre – az idén pedig lesokkolódott az egész Föld mint tudjuk ,de 7 hónap alatt Isten megtett az influenszerének , most ebbe tanulok bele ………Köszönöm,köszönjük,hogy megkérdezted !
Kedves Zsófi!
Nekem a kedvenc évszakom épp a színei miatt az ősz. Elég csak a kerítéseket-házfalakat befutó vadszőlőre nézni, már is jobb kedve lesz az embernek még a borongós napokon is. A Dunakanyart is szeretem, 2010 és 2011-ben töltöttem ott hosszabb időt a nyári szünetben. Bizony nem csak a természetben, hanem az épített környezetben is van mit megfigyelni, megnézni.
Köszönöm az inspirációt!
Azt hiszem, ha lesz egy kis szabadidőnk, mi is elmegyünk a párommal.
Szép Napot!
Marcsi
Kedves Zsófi!
Nagyon szép gondolatok. Nagyon jól esett a sok fárasztó , munkával teli emailek között ezt megnyitni és elovasni. Főként azért, mert tudtam, hogy valami szép és jó lesz benne. :) Inspiráló, valóban. Csak pár percre kiszakadni a mindennapok rohanásából. Köszönom! Viola
Nagyon köszönöm az írásodat Zsófia.
Tényleg nagyon kellene csak úgy ellenni, merengeni, gondolkodni. Mert túl gyors vagy túl lassú az élet. 76 évesen én gyorsan szaladónak látom a napokat, de én lelassultam. És ez nem jó. Felkeltetted az érdeklődésemet. A pici kertünk már őszbeborult. Fejemben már sok ötlet van, ami megvalósításra vár. Neki is ugrok. Köszönöm hogy felébresztettél.
De aranyos tetszik lenni,nem csak szorgalmas 4 Adja az Úr ,hogy még sokáig szorgoskodhasson ! Az Öcsikémmel,Édesapánk Édesanyja a kertjének,meggyfájáról , még 82 évesen is maga szedte nekünk a zamatos gyümölcsöt ! Hasonlókat ,még sok éven át kívánok Önnek is ! : Marika
Kedves vagy, hogy még ezt az élményedet is megosztod velünk. Mostanában ritkán álmodozom. Lakáscserét intézek, s ez sok tennivalóval jár. Egy nyugdíjas klubbal járok kirándulni. A természet gyógyító és inspiráló erejét én is megtapasztaltam. Alig várom, hogy új otthonunkat bernedezzük, s végre rajzolással, festéssel is foglalkozhassaK.
ÜDVÖZLETTEL: Szilágyi Katalin
Kedves Zsófia!
Köszönöm kedves soraidat.Én is a merengők csoportjában tartozom.
Szeretem a fákat,virágokat a természet csodáit. Amikor járok a vízpartján és nyolc x-es lábaimat legyezgeti a szél,boldog vagyok..
A nagy öreg fákat simogatom,felüdülve ,bezárva a stresszkapumat,
boldogan szimatolom a levegőben az ősz illatát.
Sok szép alkotást kívánok,szeretettel
Cecília.